Detta har hänt...
- Vad har du gjort? - Jag försökte skydda dig.
Inte undra på att ni hatar mig. Innerst inne har jag alltid hatat er.
Åtminstone säger du äntligen sanningen.
- Myndigheterna får ta henne. - Jag bryr mig inte.
- Jag klandrade aldrig dig för Jacob. - Jag vill att du lämnar huset.
- Varför gör du så här? - Tänk på barnet.
Predikant James, det är Robert. Min bror.
Jag dog när jag försökte rädda dig.
Det här stället är sjukt. Men tillsammans ska vi hela det.
Vad hände den dagen då du försökte rädda mig?
Det var översvämning. Du flöt i en korg, du sjönk.
Synen vi såg. Vad betyder den?
Jag vet inte än. Men vi såg den av en anledning.
- Vilken anledning? - Vet du inte?
Vi är utvalda, Robert. Vi har viktigt arbete att utföra.
Jag är vilse.
- Det är okej. Ni är hemma nu. - Nej.
- Snälla. Ta mig tillbaka. - Tillbaka vart?
- Jag vet inte. - Fjärrkontrollen. Vilken.
- Sov du? Dina ögon var öppna. - Var de?
Precis i tid, sömntuta. Kaffet är klart.
- Varför har ni sex fjärrkontroller? - Jag vet inte. Fråga Maggie.
Inte vet jag. Jag trodde att teknik skulle göra våra liv enklare.
- Tack, Maggie. - Varsågod.
- Är den här fortfarande okej? - Inte vet jag. Ska jag smaka?
Jag hade en ny konstig dröm om predikanten.
- Det är tre dagar sen din första. - Och?
- Har du inte pratat med honom än? - Killen ger mig konstiga vibbar.
- Men han försökte rädda ditt liv. - Han säger det.
- Vad är du rädd för? - Jag vill veta hans motiv.
Men du har rätt. Jag borde nog prata med honom.
- Pratar ni om predikanten James? - Ja.
- Vad minns du om honom, Jenny? - Hans predikningar var kul.
Alla sorters människor går till hans kyrka. Rika, vita, färgade.
Jag menar svarta. Han brydde sig inte.
- Vad gjorde honom så kul? - Det var som en show.
- Vad menar du? - En kille kunde inte gå.
Och James rörde honom på huvudet så här.
Plötsligt stod mannen upp och gick på scenen.
- Gav folk honom pengar då? - De tog alltid kollekt.
Där har vi nog hans motiv.
Royals verkar ha en bra uppställning nästa år.
Du och dina Royals. De slår aldrig Cardinals.
- Ja, var är George Brett? - Leker med barnbarnen.
Du kommer att ge dig själv en hjärtinfarkt. Och mig.
- Vad ska jag göra? - Du kan bo hos mig så länge du vill.
Eller tills jag dödar dig. Men du måste försöka lösa saker med Luce.
- Tycker du att jag har fel? - Vem är jag att döma?
Snälla, jag ber om ditt råd här.
Okej. Hela den här fabriksgrejen. Förstår du inte vad det handlade om?
Jo. Det handlade om vårt arv. Om att återställa...
- Vart ska du? Vad gör du? - Jag måste gå.
- Du vill inte höra sanningen. - Snälla, det vill jag. Sätt dig.
- Det handlade om mamma. - Det är bara en massa...
Henry, du vill bara inte se det. Det är exakt vad det handlade om.
Lyssna, bara lyssna. För en gångs skull, bara lyssna.
Innan du accepterar det kommer du aldrig över det här med Lucille.
För vad du gjorde, utan att säga det högt-
- var att säga till Lucille att mamma var viktigare än hon och Jacob.
Det är sanningen.
- Du har tänkt på henne, va? - Mamma? Ja.
- Tror du att hon är okej? - Jag vet inte.
Det är hon. Det är Margaret Langston.
Framför min hälsning till kocken.
- Det är hon. - Titta inte på henne. Då tar hon dig.
- Ge tillbaka dem. - Förlåt. Mina nu.
Jag behöver dem för att läsa.
- Vad? - Du har nåt som inte tillhör dig.
- Vad ska du göra åt det? - Utmärkt fråga.
Vad ska jag göra åt det?
Smaklig måltid.
- När kommer pappa hem? - Jag vet inte riktigt.
När får jag träffa honom igen?
Du får träffa honom när du vill. Det här har inget med dig att göra.
Ska ni skilja er?
Älskling, jag vet inte vad som kommer att hända.
Men du behöver inte oroa dig.
Vi älskar dig båda väldigt mycket och det kommer aldrig att förändras.
- Okej? - Okej.
Jenny!
Hej.
Det är så fint att se dem tillsammans igen.
- Hur mår han? - Han är okej.
- Bra. - Vad händer där?
Det är predikant James. Jag vill gå och titta.
Okej.
- Vill du gå? - Visst.
En ung dam gav mig en fin komplimang i går.
Hon sa att min predikan var en av de bästa hon hade hört.
Och med falsk blygsamhet sa jag: "Det var inte jag, det var Gud".
Hon sa: "Nej. Jag sa att den var bra. Jag sa inte att den var så bra."
Jag sa väl att jag skulle visa er ett mirakel?
Det ska jag göra nu. Mrs Henderson, inte sant?
Jag vill att ni lägger er hand på bibeln här.
Jag vill att ni ser mig i ögonen. Stanna hos mig.
När gick er make bort, mrs Henderson?
För två dagar sen.
- Ni saknar honom, eller hur? - Ja.
- Och ni vill ha honom tillbaka? - Ja.
- Hur mycket? - Han var mitt livs kärlek.
Vi var tillsammans i 52 år.
Har ni tro, mrs Henderson?
Tror ni att ett mirakel kan få tillbaka er man?
Se på mig. Stanna hos mig.
- Tror ni? Tror ni? - Ja. Ja, jag tror.
- Ja, det gör hon. - Prisa Gud.
Nu vill jag att ni sluter ögonen.
Jag vill att ni föreställer er er make.
Ser ni honom? Ser ni hans ansikte.
- Ser ni hans leende? - Ja!
- Känner ni vad er tro gör för er? - Ja.
Känner ni vad er tro gör för er?
- O, ja. - Bra.
Jag vill att ni vänder er om.
Öppna nu era ögon.
Frank.
Det är ett mirakel!
Skynda på mrs Scullys blodprover-
- annars ringer hon dig 40000 gånger om dagen.
- Maggie. - Rachael.
- Var har du varit? - Jag tror att jag har värkar.
Janine försökte kämpa emot. Men jag kom undan.
Efter det körde jag bara runt ett tag.
Jag tänkte leta efter min familj-
- men sista gången de såg mig var dagen då jag körde av bron.
Vi borde berätta för min pappa vad Janine gjorde.
Jag är inte rädd för den häxan.
Du kan berätta vad du vill men hon kommer inte nära mig igen.
Okej.
Blodkärlet i ögat har brustit.
Det läker med tiden.
Och du hade nog Braxton-Hicks-sammandragningar.
- Så jag har inte värkar? - Inte än.
Men otroligt nog har din graviditet fortsatt att accelerera.
Du kan föda vilken dag som helst.
- Har du nånstans att bo? - Inte än.
Jag har fullt hemma, men jag ska ringa runt.
- Vi hittar nån som tar in dig. - Tack.
- Jag vill betala för mig. - Självklart.
Okej. Ta hand om dig.
Allt kommer att bli bra.
Tack för din generositet.
- Stör jag? - Inte alls.
Jag undrade när vi skulle få tillfälle att prata.
Den där förtjusande själen var en ur pastor Toms församling.
Stackars sate. Men hon sa att jag kunde bo i hans gamla kyrka.
Bad hon dig inte hämta tillbaka Tom?
Jo, faktiskt. Men jag kunde inte hjälpa henne.
För att du inte kan göra det. Ingen kan kontrollera det här.
Du kan inte hämta tillbaka nån. Varför ge folk det hoppet?
Det där var bara ett trick förut.
Vad kom du egentligen för att fråga mig om, Robert?
Den där drömmen? Den i skogen?
- Du lurade mrs Henderson. - Nej, jag hämtade tillbaka honom.
Mannen ropade på hjälp. Jag bara svarade på ropet, Robert.
Sluta kalla mig det. Jag heter Marty.
Förlåt mig.
Jag vet vem du var i ditt förra liv.
Jag kollade upp det. Du var en bedragare.
En ormtjusare som tjänade pengar på falska förhoppningar.
Jag har träffat andra Återvända som du. Det slutade inte väl för dem.
Efter allt du sett och varit med om tvivlar du fortfarande.
Hur många mirakel måste du bevittna innan du tror?
Vi pratar inte om mirakel utan om dig.
Varför vägrar du att acceptera vad du sett med egna ögon?
- Vi delade en syn. - Jag vet inte vad det var.
Jo, innerst inne vet du det. Vad måste jag göra för att du ska tro?
Bara kom ihåg att jag har makten att skicka dig dit du inte vill.
Fortsätter du lura folk är det där du hamnar.
- Hallå? - Loo.
Ja.
Jag har funderat. Kan vi prata?
Vad sägs om Twain's?
Klockan sex i kväll?
Visst.
Hej. Förlåt, jag menar inte att störa. Jag heter Robin.
Jag känner dig. Jag menar, jag vet vem du är.
Min farbror var revisor på Langston Möbler. Richard Burke.
Han sa alltid att Margaret Langston var den som egentligen drev stället.
Din farbror var en kompetent man.
Jag vill tacka dig för det du gjorde.
- De där flickorna... - Är mobbare.
Jag har alltid vetat hur man hanterar mobbare.
- De är rädda för dig. - Det borde de vara.
De säger att du dödade en Återvänd. Gjorde du det?
Robin, jag är glad att du har dina glasögon igen.
Du kan uttrycka din tacksamhet genom att lämna mig i fred.
Några av oss vill härifrån.
Vi vill bryta oss ut. Men vi måste organisera oss. Du kan hjälpa oss.
Vill du inte komma härifrån?
Nej. Det vill jag inte.
Marty.
Henry. Jag hörde dig inte komma in. Vad gör du här?
- Hur mår du? - Bra. Är du okej?
Jag ville bara tacka dig för att du förde Jacob tillbaka till oss.
Det betydde oerhört mycket för Lucille och mig.
- Vill du ha indiskt? - Indiskt i Arcadia? Nej, tack.
- Var Henry just här? - Henry? Nej.
Henry?
Det är lustigt, att vara den yngste.
Jag känner inte till ett liv utan Henry.
Han var där från starten.
Jag försökte få hans son bortförd. Hans enda pojke.
Jag gjorde det.
Han förlät mig.
Du gottgjorde det, Fred.
Nej. Det gjorde jag inte.
Han sörjde Jacob i 30 år. Det krossade nästan honom.
Och sen fick han tillbaka sin son en tid bara för att...
Det verkar bara inte rättvist.
Det var nog hans hjärta. Plötslig hjärtinfarkt som sin far.
Han kände förmodligen inget.
- Du missade maten. - Tragedi.
Jag fixade en macka åt dig. Jordnötssmör och sylt.
- Nej, tack. - Du kanske vill ha den senare.
Du har säkert annat att göra. Jag har haft nog med besökare i dag.
Vill du inte ha uppmärksamhet, var inte en hjälte.
Innan jobbet här var jag fängelsevakt på Alderson i West Virginia.
Det fanns alltid de som inte ville därifrån.
De satt av sin tid, blev frisläppta och kom tillbaka efter sex månader.
De fixade inte världen utanför.
- Vad fan gör du här? - Vad gör nån av oss här?
- Ni tror att vi är farliga. - Nej. Det är inte sant.
Din son sa att han skulle göra anspråk på dig. Du avböjde.
Du är den enda som är här av egen vilja.
Det finns inget för mig utanför det här stället.
Det verkar som att du antingen straffar din familj eller dig själv.
Hoppas mackan smakar.
Maggie sa att han inte kände nåt. Att det var plötsligt.
Luce.
Vi skulle träffas på Twain's.
Jag trodde inte att han skulle komma och gick.
Men det hänger inte ihop för han ringde mig.
Varför skulle han inte komma?
- Han planerade nog att komma. - Självklart gjorde han det.
Han kom bara på sidospår.
Förstår du inte? Henry kommer tillbaka. Han behöver bara hjälp.
Om du menar att han ska komma tillbaka som Jacob...
Vi vet inte när eller om det är möjligt.
Nej, Fred. Jag pratar om predikant James.
Han hämtade tillbaka Frank Henderson i morse.
- Vad? - Det är sant. Jag såg det.
Så han hämtar tillbaka Henry.
Såg du honom hämta hit med Henderson med egna ögon?
- Och Marty var där också! - Var Marty där?
Så Henry kommer tillbaka. Jag vet det.
Rummet där uppe har stått tomt i månader.
Det behöver städas, men annars har det allt du behöver.
- Hur mycket i hyra? - Vad kan du undvara?
Vi kanske kan hitta en lösning.
- Hur är du som servitris? - Dålig.
Då passar du in perfekt.
Vad sägs om det här? Gå upp och ta en titt.
Gillar du den är den din. Så tar vi detaljerna sen.
Tack. Jag uppskattar verkligen det här. Det gör vi båda.
Om tre visa män på kameler kommer vet jag vart jag ska skicka dem.
Det här är Arcadia. Du får nöja dig med bondlurkar i flakbilar.
Du, Elaine, jag hoppas att Maggie inte övertalade dig till det här.
Skojar du? Rachael, du räddade min brors liv.
Det gjorde ni båda. Jag är skyldig dig mycket mer än ett rum.
Jag beklagar er förlust, mrs Langston.
Bara säg mig. Det ni gjorde i dag, var det på riktigt?
- För om det bara var ett påhitt... - Nej, ma'am.
Så ni kan göra det? Ni kan hämta tillbaka Henry?
Ja, det kan jag.
- Men det är inte lätt för mig. - Inte lätt? Vad betyder det?
Man kan inte få nåt för inget.
Det har ett pris för mig.
Pris? Vad för pris?
- Vi har pengar. Inga problem. - Lucille...
- Jag ber inte om pengar. - Vad, då?
Jag kan inte garantera nåt, men jag kan nog hjälpa er.
Men jag kan inte göra det ensam.
Det finns bara en person som kan hämta tillbaka er man.
Ni måste hämta agent Bellamy åt mig.
- Sa han att jag kunde göra det? - Att du är den enda.
- Det är vansinnigt. - Varför sa han det?
Det är det jag försöker säga. Killen är en bedragare, Lucille.
Jag vet hur mycket du vill tro honom. Vi vill alla ha Henry tillbaka.
Men ingen kan hämta tillbaka nån. Det är omöjligt.
Jag har onda aningar om killen. Han bara spelar på ert hopp.
Än sen? Vad kostar det dig, Marty?
Jag vet inte om killen är galen, det kanske han är-
-men vad har vi att förlora?
- Be mig inte om det här. - Du måste.
Det är löjligt! Han säger det för att försöka ta sig in i mitt huvud.
Det handlar bara om honom.
- Du får det att handla om dig. - Det är inte vad jag menade.
Du också?
Pappa har rätt. Vad har vi att förlora?
Snälla Marty. Du måste försöka.
Jag är glad att du kom.
Men jag ser att du är arg på mig.
Varför gör du det här? Varför sa du att jag kan hämta tillbaka Henry?
- För att du kan det. - Nej! Och inte du heller.
- Kan du ursäkta oss ett ögonblick? - Jag finns utanför.
Vet du skillnaden mellan en sann profet och en falsk?
Jag håller på att lära känna en falsk.
En falsk profet påverkas av andra, till och med djävulen själv.
Han tar sina order utifrån.
Men det är här Gud talar till oss.
- Så varför är du rädd? - Jag är inte rädd.
Jo. Jag ser det i dina ögon. Men du vill gå in i rädslan.
- Vad betyder det? - Lita på dina känslor.
- Tro bara på dig själv, Marty. - Känslor om vad?
När du var i fältet med alla cikador. Vad kände du?
Varsågod.
Gör det för Henrys skull.
Återvänd till fältet. Vad kände du?
- Jag kände mig rädd. - Rädd? Ja. Vad mer?
- Jag kände mig förväntansfull. - Bra. Vad mer?
- Jag kände mig stark. - Stark. Ja.
För att du visste nåt. Eller hur?
Du visste vad synen betydde.
Så säg mig, vad betydde synen?
Att jag kom tillbaka av en anledning.
Bra. Följ med mig nu. Vi har arbete att utföra.
- Vad gör vi här? - Det är här det börjar.
- Vad är graven för? - Där ska min kropp ligga.
- Vad betyder det? - Hur skulle jag annars hämta honom?
- Ska du ta livet av dig? - Jag måste gå dit där han är.
- Så du måste skjuta mig. - Är du galen? Glöm det.
Jag struntar i vem som gör det, men en av er måste döda mig.
- Jag är tillbaka om en timme. - Glöm det. Ingen av oss tänker...
Jag har aldrig dödat en man förut.
Har du?
Det är en märklig känsla.
- Tre timmar har gått. Vi letar. - Vi borde dela på oss.
- Kan han dyka upp nån annanstans? - Nej.
Varför skulle han utsätta sig för allt det här?
- Varför utsätta oss för det här? - Jag vet inte.
Förlåt att vi drog in dig.
Ni ville bara ha Henry tillbaka. Som resten av oss.
- Jag borde ha vetat bättre. - Varför?
Vi lever i en värld där människor kommer tillbaka. Jag kom två gånger.
- Vi måste berätta för Lucille. - Ja.
Jag behöver din hjälp med nåt först.
- Frederick. - Mamma, lyssna.
Det är Henry. Han är borta, mamma.
Han dog av en hjärtinfarkt i går.
- Precis som pappa. - Jag förstår.
- Jag är ledsen. - Tack för att du berättade.
- Var det nåt mer? - Nej.
- Kände du honom? - Bara från skolan.
- Jag gick inte till kyrkan mycket. - Inte jag heller.
- Jag vet att han var en bra man. - Ja.
Jag trodde att han var enda skälet till att jag stannade här i stan.
Nu inser jag att så mycket av vad jag hatade med stan var i mitt förflutna.
Och nu är allt jag har min framtid.
Det är det positiva med framtiden. Den är vad man gör den till.
- Var han en släkting? - Nej.
Nej, det är inget.
PREDIKANT JAMES GOODMAN
Jag förstår inte. Vi såg vad han gjorde.
- Han hämtade tillbaka mr Henderson. - Det var nog inte på riktigt.
- Det är på riktigt. Henry kommer. - Jag tror inte det, Luce.
- Jo, det gör han. - Nej! Det gör han inte.
Det finns inget vi kan göra.
Lucille, Henry är borta.
- Det är okej. - Nej.
Nej.
Hallå.
Hej, Marty.
Hallå.
- Hej, gubben. - Jag visste att du skulle komma.
Det är nåt jag måste säga dig. Jag är ledsen.
- För att jag försökte ta Jacob. - Jag vet.
Ja. Men jag sa det aldrig.
Är du okej?
Var det en dröm?
Vilken del?
Oss? Jacob?
Alltihop?
Älskling, jag bryr mig inte om det.
Du kommer inte att tro det, men jag har ett meddelande från din son.
- Han sa att Henry har återvänt. - Vad?
För cirka en timme sen.
- Hur är det möjligt? - Han sa nåt om en predikant James.
Känner du honom?
Ja, det gör jag. Sen jag var liten flicka.
Tack, Randy.
Jag måste fråga. Du hämtade tillbaka Henry.
Vad behöver du mig till?
När jag var yngre, i mitt förra liv, var jag en elak man.
Jag gjorde en del hemska saker.
Dagen då jag såg dig vid floden var jag desperat.
Jag ville dö. Men jag såg dig och kände mig tvingad att ingripa.
Det är ingen tillfällighet att vi båda är här. Vi har ett band.
Jag försökte rädda dig, men du räddade mig.
Du gav mig ett syfte i livet och nu efter döden.
- Vilket syfte? - Jag dog för att hämta Henry.
Jag kände att det fanns andra. Fler än du kan tänka dig.
- Och de bara väntar. - Väntar på vad?
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Text: Kristina Donnellan www.sdimedia.com